Čo určuje cenu akcie?

V apríli som v prvej časti tejto série písal o AI predikčnom systéme, ktorý som začal vyvíjať na vlastnom počítači. Vtedy mal software pár hodín a záznam predpovedí bol prázdny. Odvtedy záznamy v systéme ukázali vec, ktorá sa na začiatku dala čakať. Systém ešte nerozumie trhu, ktorý má predpovedať. Vidí cenu, číslo. Vie si nájsť makro kontext, účtovnú hodnotu firiem, zisky. Ale nevie si tie veci poskladať do niečoho, čo by mu pomáhalo porozumieť cene.

Potreboval som mu to nejako zjednodušiť. Začal som mu ukazovať, z čoho sa cena aktíva skladá.

Začal som stavať novú základovú dosku systému. Pre ľubovoľný historický deň na S&P 500 alebo sektorovom fonde rozloží cenu na šesť čísel. Účtovnú hodnotu firiem v indexe. Prémiu, ktorú trh platí nad ňou za zisky firiem. Príspevok makro-ekonomickej situácie. Príspevok udalostí. Mediálnu pozornosť. A aritmetický zvyšok, ktorý zatiaľ nevieme úplne pomenovať.

Vec, ktorú som si zapisoval do tabuliek a nazval teplomerom nálad, o ktorej som v minulosti písal, fungovala rovnakým inštinktom. Ale ten zápis na rozdiel od systému, ktorý vyvíjam, fungoval viac interpretačne, kontextovo, než takto zjednodušujúco kvantitatívne. Teraz to potrebujem najprv zjednodušiť a kontext pridávať postupne. Pretože viem, že príliš veľa informácií bez dobrého vysvetlenia vzťahov medzi nimi môže tú logiku úplne rozbiť.

Nižšie opíšem tých šesť zložiek ceny, jednu po druhej. Potom prezradím, čo ma na grafe prekvapilo pri pohľade spätne na moje vlastné najlepšie nákupy. A na záver si povieme, čo tento krok znamená pre predikčnú stránku toho systému.

Šesť zložiek ceny aktíva, jednoducho

Šesť komponentov sa sčíta na cenu indexu na cent presne. Každý má v grafe vlastný farebný pás.

Účtovná hodnota, spodný pás. Cena vydelená pomerom price-to-book pre firmy v indexe. Predstavuje cenu, ktorú by index niesol, keby všetka prémia za zisky, makro efekt a mediálne pokrytie či ďalší neidentifikovaný vplyv padli na nulu, len účtovná hodnota firiem prepočítaná na dnešnú cenu akcie. Toto je prvá základná časť grafu, na ktorej čokoľvek ďalšie stojí.

Prémia za zisky. To, čo investori platia nad účtovnou hodnotou za schopnosť firiem zarábať. Počítané z dlhodobých pomerov price-to-earnings a cyklicky upravených pomerov, rovnaký CAPE percentil oproti histórii od roku 1871, aký som v prvej verzii predikčného nástroja použil pre klasifikáciu trhových režimov. Keď táto časť rastie sama, trh platí vyššiu prémiu za rovnaké firmy v pozadí.

Makro príspevok. Závisí na širokej množine indikátorov, kreditné spready, indexy volatility, pohyby mien, reálne výnosy, inflačné očakávania.

Príspevok udalostí. Diskrétne impulzy, nie kontinuálny pás. Vojna, politické zmeny, nečakaná správa.

Mediálna pozornosť. Lokálny jazykový model skóruje tón týždenných titulkov o aktíve.

Neidentifikovaný zvyšok, vrchný pás. Aritmetický zvyšok po štyroch pozorovateľných častiach ceny. Túto časť grafu som na začiatku nazval sentiment. To bola lož. Systém sentiment nemeral, počítal zvyšok a označil ho slovom, ktoré naznačovalo viac, než bolo. Premenovanie samo bolo poctivým krokom. Systém si aspoň bude uvedomovať, že nevie všetko, a môže to v budúcnosti zohľadňovať pri určovaní pravdepodobností.

Keď systém začínal, tento neidentifikovaný zvyšok bol viac ako polovica každého prírastku grafu a volal sa sentiment. Dva týždne práce na započítavaní makro dopadu ho zmenšili na malú časť ceny.

Súčet týchto častí sa rovná cene indexu alebo fondu na cent presne.

Čo som videl, čo som nečakal

Keď som mal graf prvýkrát hotový, pozrel som sa späť na obdobia, kedy som na akciách zarobil najviac. Vstupy boli vo fázach, ktoré graf teraz ukazuje ako takmer čisto zelené. Účtovná hodnota a prémia za zisky boli to, za čo som platil, nie za mediálny hype alebo dočasnú makro situáciu.